Artur Fischer
Artur Fischer | |
---|---|
Narození | 31. prosince 1919 Waldachtal |
Úmrtí | 27. ledna 2016 (ve věku 96 let) Waldachtal |
Povolání | podnikatel a vynálezce |
Zaměstnavatel | fischerwerke |
Ocenění | Kříž Řádu za zásluhy Spolkové republiky Německo (1968) Řád za zásluhy Bádenska-Württemberska (1980) Prsten Wernera von Siemense (1990) velký záslužný kříž s hvězdou a šerpou Záslužného řádu Spolkové republiky Německo (2006) medaile Rudolfa Diesela |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. Chybí svobodný obrázek. |
![](http://178.128.105.246/host-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/ec/Fischertechnik_Baustein.jpg/220px-Fischertechnik_Baustein.jpg)
![](http://178.128.105.246/host-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/ff/Fischertechnikmodell.jpg/220px-Fischertechnikmodell.jpg)
Artur Fischer (31. prosince 1919 Tumlingen, dnes část města Waldachtal ve Schwarzwaldu – 27. ledna 2016)[1] byl německý vynálezce, podnikatel a zakladatel firmy Artur Fischer GmbH & Co.KG.
Život
[editovat | editovat zdroj]Artur Fischer se narodil jako nejstarší syn v rodině krejčího Georga a Pauliny Fischerových. V letech 1930 až 1933 navštěvoval reálku v Dornstettenu. Poté se vyučil stavebním zámečníkem[2] u zámečnického mistra Wilhelma Müssiga ve Stuttgartu.[3] Z Hitlerjugend vystoupil.[2] Jeho přáním při nástupu vojenské služby bylo stát se letcem nebo alespoň důstojníkem, ale kvůli tomu, že nosil brýle, a také kvůli chybějící maturitě se mu tento sen nevyplnil. Místo toho sloužil jako letecký mechanik u Jagdgeschwader 52.[4] S touto jednotkou se účastnil bitvy u Stalingradu. Z obklíčeného „kotle“ podle vlastních slov „unikl posledním letadlem“.[5] Na italské frontě padl do britského zajetí, z nějž se mu podařilo uprchnout. V roce 1946 se vrátil domů, kde začal pracovat v konstrukční kanceláři Edgara Rößgera. Zde však nebyl spokojen.
27. května 1947 se ve Freudenstadtu oženil s Ritou Gonser (1925–2013), dcerou Maxe a Wilhelminy Gonser ze sousedního Lützenhardtu.[6]
V roce 1948 založil v Hörschweileru malou dílnu Artur Fischer GmbH & Co. KG. Ta se postupem času rozrostla a stala se známou jako fischerwerke.
Artur Fischer je držitelem 1136 patentů a 5867 chráněných vzorů (stav ke konci roku 2013).[7] Na konci roku 2013 měla firma fischerwerke celkově registrováno více než 8700 patentů). Thomas Alva Edison, kterého chtěl Artur Fischer překonat, měl na svém „kontě“ 1093 patentů.
K nejznámějším vynálezům Artura Fischera patří Fischer S nylonová hmoždinka z roku 1958, stavebnice fischertechnik (1965 obdoba Lega, ale více technicky zaměřená).
V roce 2012 dosáhly pobočky Fischer Group po celém světě obratu přes 618 miliónů eur, většinu díky produkci kotevní a upevňovací techniky. Společnost, kterou vede od roku 1980 syn Klaus Fischer, produkovala v roce 2004 jen v jediném závodě ve Waldachtalu sedm miliónů hmoždinek každý den.
Ocenění
[editovat | editovat zdroj]V roce 1986 byl oceněn Medailí Rudolfa Diesela. V roce 1990 byl Artur Fischer vyznamenán Prstenem Wernera von Siemense. Získal též Řád za zásluhy Bádenska-Württemberska. V roce 2014 získal za celoživotní dílo cenu European Inventor Award.[8][9]
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ http://www.lidovky.cz/zemrel-nemecky-edison-vynalezce-hmozdinky-f2u-/lide.aspx?c=A160131_193434_lide_ELE
- ↑ a b Jan Sellner: Zum Tod von Artur Fischer. Ein Leben voller Einfälle. In: Stuttgarter Nachrichten, 29. ledna 2016.
- ↑ Frank Holzhauer: Artur Fischer. In: cc-c.de, 28. února 2005.
- ↑ Alexander Smoltczyk: Zum Tod von Artur Fischer: Daniel Dübeltrieb. In: SpOn, 29. ledna 2016.
- ↑ Aussage von Artur Fischer im Dokumentarfilm: Artur Fischer – Der Dübelkönig aus dem Schwarzwald. In: SWR, 8. dubna 2010.
- ↑ Traueranzeige: Rita Fischer. In: Schwarzwälder Bote, August 2013, (PDF; 431 kB, archived by WebCite at).
- ↑ Peter Koller: Europäischer Erfinderpreis. Technik-Oscar für die Erfinderlegende Artur Fischer. In: Elektronikpraxis, 17. června 2014.
- ↑ Mitteilung auf der Webseite des EPA
- ↑ Richard Friede: Artur Fischer. Ein Dübel für die Welt. Preis für das Lebenswerk, in: Handelsblatt, Nr. 118 vom 24. Juni 2014, S. 20.
Literatura
[editovat | editovat zdroj]- Helmut Engisch / Michael Zerhusen: Die Fischers: Eine schwäbische Dübel-Dynastie. Theiss, ISBN 3-8062-1341-0
- Kathrin Wilkens: Der Herr der Dübel v: Technology Review (německé vydání), květen 2004, strana 92.
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Artur Fischer na Wikimedia Commons
- Oficiální stránky firmy
- Virtuální muzeum fischertechnik
- Artur Fischer Erfinderpreis