Ventilový rozvod
![](http://178.128.105.246/host-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5e/VW_4Zylinder_1.8L_8V_Motor_mit_Nockenwelle.jpg/220px-VW_4Zylinder_1.8L_8V_Motor_mit_Nockenwelle.jpg)
Ventilový rozvod je typ rozvodového mechanismu využívající ventily na řízení sání a výfuku pístového motoru. Jde o nejčastější typ mechanických rozvodů, používaných ve čtyřdobých spalovacích motorech. Ventilový rozvod najdeme i u velkých (lodních) dvoudobých spalovacích motorů.
Princip činnosti
[editovat | editovat zdroj]Otevírání ventilů řídí příslušná vačka vačkové hřídele. U čtyřdobých motorů se vačkový hřídel otáčí přesně 2x pomaleji než hřídel klikový, protože jeden pracovní cyklus motoru trvá dvě otáčky kliky. Pohyb vačky se na sací a výfukové ventily přenáší pomocí dalších konstrukčních prvků: zdvihátky, zdvihacími tyčkami a vahadly. Pro snížení tření v mechanismu bývají zařazeny kladky, které mění smykové tření na valivé.
Zavírání ventilů je zabezpečeno nejčastěji pružinami, výjimečně u tzv. desmodromických rozvodů druhou vačkou.
Pohon rozvodu
[editovat | editovat zdroj]![](http://178.128.105.246/host-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/69/Engine_movingparts.jpg/220px-Engine_movingparts.jpg)
Energie na pohon rozvodu je odebrána z klikové hřídele. Pohon může být řešen:
- ozubeným řemenem s vnitřním ozubením
- řetězem (jedno- nebo víceřadým)
- ozubenými koly
- s čelním ozubením, většinou přímým nebo jen s malým sklonem zubů
- tzv. královským hřídelem - s dvěma páry kuželových nebo šroubových soukolí
- ojnicemi poháněnými excentrem
Pohon větších motorů by měl být vyveden z místa, kde se klikový hřídel otáčí nejrovnoměrněji, tj. z uzlu torzního kmitání. Toto místo je u setrvačníku. U malých automobilových motorů je torzní kmitání nízké, proto je pohon většinou veden z volného konce klikové hřídele (obvykle ze strany proti setrvačníku).
Rozdělení
[editovat | editovat zdroj]- Podle umístění vačkového hřídele a ventilů se rozvody dělí na:
- SV (Side Valves) - s ventily po straně válce (v bloku motoru)
- OHV (Over Head Valve) - s ventily v hlavě válce a s vačkovým hřídelem v bloku motoru
- IOE[1] (Intake/Inlet Over Exhaust), sací ventil nad výfukovým neboli motor s "F" hlavou, kombinace SV a OHV
- CIH (Camshaft In Head), s ventily i vačkovým hřídelem v hlavě válce
- OHC (Over Head Camshaft) - s ventily i vačkovým hřídelem v hlavě válce
- DOHC - s dvěma vačkovými hřídelemi v hlavě válce
- Rozvody s přidanými vlastnostmi:
Desmodromický rozvod[2] - i zavírání ventilů je řízeno vačkou
VVT [3](Variable valve timing) - regulace okamžiku zavření a otevření ventilu, regulace zdvihu ventilu
Výhody a nevýhody
[editovat | editovat zdroj]- SV - spalovací prostor má nevýhodný tvar; téměř nepoužívaný
- OHV - levnější konstrukce, která vyčerpala své možnosti; velké množství pohybujících se součástí
- IOE - komplikovaná konstrukce
- OHC, DOHC - optimální konstrukce
- Desmodromický rozvod - náročný servis
- VVT - optimalizace výkonu a spotřeby, vysoká cena
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]V tomto článku byl použit překlad textu z článku Ventilový rozvod na slovenské Wikipedii.
- ↑ IOE engine. [s.l.]: [s.n.] Dostupné online. (anglicky) Page Version ID: 1077740635.
- ↑ PAUER, Václav. Vývoj konstrukce závodních vozů : vše podstatné z historie techniky formulových vozů. 1. vyd. vyd. Praha: Grada 355 s. s. Dostupné online. ISBN 978-80-247-3015-8, ISBN 80-247-3015-4. OCLC 707609023
- ↑ AUTO, AAA. Variabilní časování ventilů | AAA AUTO auto bazar. AAA AUTO [online]. [cit. 2023-02-08]. Dostupné online.