Nikolai Reek
Nikolai Reek | |
---|---|
![]() | |
Sünniaeg |
1. veebruar 1890 Tallinn |
Surmaaeg |
8. mai 1942 Molotovi oblast, NSV Liit |
Teenistus |
Venemaa Keisririik![]() |
Auaste | kindralleitnant |
Juhtinud |
Viru maakonna ja Narva linna Kaitseliit 5. Jalaväepolk 1. Diviisi staabiülem 3. Diviisi staabiülem Eesti sõjavägede Kindralstaabi ülem (1925–26) 2. Diviis Eesti sõjaminister (1927–1928) Eesti Kaitsevägede Staabi ülem (1934–1937) Sõjavägede Staabi ülem (1937–1939) |
Sõjad/lahingud |
Esimene maailmasõda Eesti Vabadussõda Landesveeri sõda |
Autasud |
Vabadusristi I liigi 2. järk Vabadusristi II liigi 2. järk Vabadusristi II liigi 3. järk Kotkaristi I klassi teenetemärk (1933) Eesti Punase Risti mälestusmärgi I järgu II aste (1934) Valgetähe I klassi teenetemärk (1940) Karutapja ordeni II järk |
Nikolai Reek VR I/2 VR II/2 VR II/3 (sünninimega Nikolai Bazõkov; 1. veebruar 1890 Tallinn – 8. mai 1942 Ussollag, Molotovi oblast, NSV Liit) oli Eesti sõjaväelane (kindralleitnant, 1938).
Elulugu
[muuda | muuda lähteteksti]Nikolai Bazõkov sündis Tallinnas, lapsendati ja kasvas üles saarlasest raudteelase peres.
Haridus
[muuda | muuda lähteteksti]Ta lõpetas 1910. aastal Tšugujevi sõjakooli ja 1916. aastal Kiievi lendurvaatlejate kooli. Ta jätkas õpinguid Nikolai Kindralstaabi Akadeemias. 1923–1925 õppis ta kõrgemas sõjakoolis Prantsusmaal. 1930–1931 õppis Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, Korporatsioon Rotalia liige.
Teenistus Vene keisririigi armees
[muuda | muuda lähteteksti]Enne Esimest maailmasõda teenis podporutšik Nikolai Reek Tallinnas 23. jalaväediviisi 90. Onega jalaväepolgus rooduülemana. 1917. aasta revolutsioonisündmuste ajal oli Nikolai Reek Peeter Suure Merekindluse Muhu positsiooni staabiülem.
Eesti Vabadussõjas
[muuda | muuda lähteteksti]![](http://178.128.105.246/host-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/08/Eesti_volinikud_l%C3%A4bir%C3%A4%C3%A4kimistel_Landesweriga_Rodenpoisis.%2C_AM_F_26871.jpg/220px-Eesti_volinikud_l%C3%A4bir%C3%A4%C3%A4kimistel_Landesweriga_Rodenpoisis.%2C_AM_F_26871.jpg)
- Viru maakonna ja Narva linna Kaitseliidu ülem (11.11.1918 – 21.11.1918)
- 5. jalaväepolgu ülem (21.11.1918 – 06.03.1919)
- 1. jalaväediviisi staabiülem (06.03.1919 – 01.04.1919) Viru rindel
- 3. jalaväediviisi staabiülem (01.04.1919 – 31.12.1919) Landesveeri sõjas
- Viru rinde staabiülem (31.12.1919 kuni Vabadussõja lõpuni)
![](http://178.128.105.246/host-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f6/Militaryexercise-estonia-1938-oesch-reek.png/220px-Militaryexercise-estonia-1938-oesch-reek.png)
![](http://178.128.105.246/host-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1e/Nikolai_Reek_and_Adolf_Hitler.jpg/220px-Nikolai_Reek_and_Adolf_Hitler.jpg)
Teenistus Eesti Vabariigis
[muuda | muuda lähteteksti]1920. aasta veebruaris teenis kindralstaabi polkovniku auastmes 3. Diviisi staabiülemana.
1925–1926 ja 1934–1939 oli N. Reek Kaitsevägede Staabi ja Sõjavägede Staabi ülem.
Aastatel 1927–1928 oli Nikolai Reek Eesti Vabariigi sõjaminister.
Eesti Kaitsevägede Staabi ülem (1934–1937) ja Sõjavägede Staabi ülem (1937–1939), oli staabiülemana Riigikaitse Nõukogu liige.
1937 Riigivanema ja Vabariigi Valitsuse esindaja Rahvuskogu juures Eesti Vabariigi Põhiseaduses riigikaitsesse puutuva osa väljatöötamisel.
1939–1940 kuulus ta sõjaministrina Jüri Uluotsa valitsuse koosseisu.
1941. aastal arreteeriti ja saadeti Solikamski Usollagi laagrisse, kus ta pärast ülekuulamisi hukati.
Mälestuse jäädvustamine
[muuda | muuda lähteteksti]Tartus Barclay hotellis Ülikooli tänav 8 avati 2003. aastal Nikolai Reegi bareljeef.
Tunnustus
[muuda | muuda lähteteksti]- Vabadusristi I liigi 2. järk
- Vabadusristi II liigi 2. järk
- Vabadusristi II liigi 3. järk
- Kotkaristi I klassi teenetemärk, 1933
- Eesti Punase Risti mälestusmärgi I järgu II aste, 1934
- Valgetähe I klassi teenetemärk, 1940
- Karutapja ordeni II järk
- Nikolai Reegile anti Kiviloo mõisasüda, kuid ta müüs selle 1927. aastal tagasi endisele mõisnikule Stackelbergile[1]
- Seltsi 5. Rakvere jalaväepolk auesimees (25. november 1939)[2]
- Läti Kolme Tähe ordeni I klass
„Tema ja teiste sarnaste meeste silmapaistev teenistus kinnitab, et mitte rahvus ei ole esmatähtis, vaid armastus oma kodumaa vastu ja ustavus talle ning pühendumus oma sõjameheametile.“
– Kaitseväe juhataja kindralleitnant Ants Laaneots 24. veebruaril 2009 Narvas.[3]
Viited
[muuda | muuda lähteteksti]- ↑ Eilasest tänaseni. Rahvaleht, 26. mai 1927, nr. 61, lk. 2.
- ↑ Kindral Reek 5. polgu auesimeheks. Rahvaleht, 27. november 1939, nr. 279, lk. 3.
- ↑ Laaneots: NATO-l on Eesti kaitsmiseks plaan olemas – Postimees, 24. veebruar 2009.
Kirjandus
[muuda | muuda lähteteksti]- Reigo Rosenthal, "Laidoner – väejuht: Johan Laidoner kõrgema operatiivjuhi ja strateegia kujundajana Eesti Vabadussõjas" Tallinn: Argo, 2008.
- Mati Kröönström, "Kaptenite ja leitnantide sõda. Eesti sõjaväe juhtkoosseis Vabadussõjas 1918–1920." Mati Kröönström ja Tänapäev, 2010.
- Nikolai Reek, "Sõjateaduslik testament". Ilmamaa, 2015
Välislingid
[muuda | muuda lähteteksti]![]() |
Pildid, videod ja helifailid Commonsis: Nikolai Reek |
Eelnev Jaan Soots |
Eesti sõjaminister 4. märts 1927 – 13. november 1928 |
Järgnev Mihkel Juhkam |
Eelnev Paul Lill |
Eesti sõjaminister 12. oktoober 1939 – 1940 |
Järgnev ' |
- Esimese maailmasõja veteranid Eestis
- Eesti kindralleitnandid
- 2. Diviisi ülemad
- 3. Diviis
- Sõjavägede Staabi ülemad
- 5. Üksiku Jalaväepataljoni ülemad
- Sõjaministeeriumi koosseis
- Väeosaülemate aukohtu liikmed
- Eesti kaitseministrid
- Riigikaitse Nõukogu liikmed
- Kaitseliidu Viru maleva pealikud
- Vabadussõja-aegsed sõjaväeosade ülemad
- Eesti sõjaajaloolased
- Korporatsioon Rotalia liikmed
- Vabadusristi II liigi 3. järgu kavalerid
- Vabadusristi II liigi 2. järgu kavalerid
- Vabadusristi I liigi 2. järgu kavalerid
- Kotkaristi teenetemärgi kavalerid
- Valgetähe I klassi teenetemärgi kavalerid
- Eesti Punase Risti I järgu II astme teenetemärgi kavalerid
- Kolme Tähe ordeni kavalerid
- Karutapja ordeni kavalerid
- Hukatud Eesti poliitikud
- Sündinud 1890
- Surnud 1942