juurisävel
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]juurisävel (32)
- (musiikki) koskematon sävel, jota ei ole korotettu tai alennettu
Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | juurisävel | juurisävelet |
genetiivi | juurisävelen | juurisävelten juurisävelien |
partitiivi | juurisäveltä | juurisäveliä |
akkusatiivi | juurisävel; juurisävelen |
juurisävelet |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | juurisävelessä | juurisävelissä |
elatiivi | juurisävelestä | juurisävelistä |
illatiivi | juurisäveleen | juurisäveliin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | juurisävelellä | juurisävelillä |
ablatiivi | juurisäveleltä | juurisäveliltä |
allatiivi | juurisävelelle | juurisävelille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | juurisävelenä (juurisävelnä) |
juurisävelinä |
translatiivi | juurisäveleksi | juurisäveliksi |
abessiivi | juurisävelettä | juurisävelittä |
instruktiivi | – | juurisävelin |
komitatiivi | – | juurisäveline- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | juurisävele- | |
heikko vartalo | - | |
vahva vartalo | - | |
konsonantti- vartalo |
juurisävel- |