Szafrol
Szafrol[1] | |||
![]() | |||
IUPAC-név | 5-(2-propenil)-1,3-benzodioxol | ||
Más nevek | allilkatechol metilén éter vagy 4-allil-1,2-metiléndioxibenzol | ||
Kémiai azonosítók | |||
---|---|---|---|
CAS-szám | 94-59-7 | ||
| |||
Kémiai és fizikai tulajdonságok | |||
Kémiai képlet | C10H10O2 | ||
Moláris tömeg | 162,19 g/mol | ||
Sűrűség | 1,096 g/cm³ | ||
Olvadáspont | 11 °C | ||
Forráspont | 232-234 °C | ||
Gőznyomás | 1,3 mbar (65 °C)[2] | ||
Veszélyek | |||
EU osztályozás | Mérgező (T)[2] | ||
R mondatok | R45, R22, R68[2] | ||
S mondatok | S53, S45[2] | ||
Lobbanáspont | 97 °C[2] | ||
LD50 | 1950 mg/kg (patkány, szájon át)[2] | ||
Ha másként nem jelöljük, az adatok az anyag standardállapotára (100 kPa) és 25 °C-os hőmérsékletre vonatkoznak. |
Szafrol vagy más írásmódja alapján safrolt, nevezik még shikimolnak is. Szobahőmérsékleten folyadék halmazállapotú színtelen vagy enyhén sárgás színű olaj. Kémiai neve az IUPAC nómenklatúra alapján 5-(2-propenil)-1,3-benzodioxol, más kémiai elnevezései is ismertek, mint az allilkatechol metilén éter és a 4-allil-1,2-metiléndioxibenzol.
Előállítása
[szerkesztés]Általában természetes alapanyagokból nyerik, bár totálszintézise is megoldott. Kimutatható sok növényben így az észak-amerikai szasszafrász babérfa (Sassafras officinale albidum) aromás gyökérkérge tartalmazza, a Magyarországon is termesztett libatopfűben (Chenopodium ambrosioides), az édesköményben (Foeniculum vulgare), a szerecsendióban (Myristica fragrans) a japán csillagánizsban (Illicium anisatum) és a sárgaánizsban (Illicium parviflorum).[3]
Felhasználása
[szerkesztés]A gyógyszergyártás alapanyaga a szafrol és a belőle kialakított izoszafrol. Nem hallucinogén szerek, de sok kábítószer alapanyagát adják, mert a szervezetben kábító hatású, karcinogén vegyületté alakulnak. Ennek a hatásnak köszönhető, hogy a szasszafrász babérfa aromás kérgéből teát készítenek, mely nagy adagokban stimulál és serkenti a vérkeringést.[3]
Nagy jelentőséggel bír a növények rendszertani meghatározása során, hiszen könnyen kimutatható és jelenléte alapján mérgező vagy ehető növényi alapanyagok különböztethetőek meg. A szafrol MDA stimuláns, hallucinogén, nagy dózisban afrodiziákum, kis dózisban eufóriáns.[4]
Az Európai Unió területére vonatkozóan a kábítószerek és pszichotróp anyagok tiltott előállítása során felhasznált egyes anyagok gyártásáról és forgalomba hozataláról szóló szabályozás 2. kategóriába sorolja és a forgalomba hozatalát külön szabályozza.[5]
Túlzott használata esetén a májat károsítja és növeli a daganatos megbetegedések lehetőségét. Túladagolása esetén hányást, sokkot, beszédzavart és legrosszabb esetben a vérkeringés központi megbénításával halált okozhat.[4]
Források
[szerkesztés]- ↑ Merck Index, 11th Edition, 8287.
- ↑ a b c d e f A szafrol vegyülethez tartozó bejegyzés az IFA GESTIS adatbázisából. A hozzáférés dátuma: 2011. 01. 29. (JavaScript szükséges) (angolul)
- ↑ a b Szafrol, Izoszafrol. drogenciklopedia. [2008. május 1-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2010. február 18.)
- ↑ a b A www.daath.hu weboldalról ismertetése a szasszafrász babérfának. daath.hu. (Hozzáférés: 2010. február 18.)
- ↑ Az Európai Parlament és a Tanács 273/2004/EK rendelete (2004. február 11.) a kábítószer-prekurzorokról. Az EU Kiadóhivatala. (Hozzáférés: 2010. május 10.)
Fordítás
[szerkesztés]- Ez a szócikk részben vagy egészben a Safrole című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
További információk
[szerkesztés]- Hogy mi a drog?. drogenciklopedia.uw.hu. [2009. május 4-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2010. február 18.)