Матеріал з Вікіпедії — вільної енциклопедії.
Grand Prix Hassan II — міжнародний щорічний чоловічий професійний тенісний турнір. Заснований 1984 року, відбувався Касабланці, Марокко до 2015 року, з 2016 року проводиться в Марракеші, матчі проводяться на відкритих ґрунтових кортах. Станом на 2024 рік це єдиний турнір Туру ATP в Африці.
Рік
|
Місто
|
Чемпіон
|
Фіналіст
|
Рахунок
|
Марракеш
|
2024 |
Маттео Берреттіні |
Роберто Карбальєс Баена[en] |
7–5, 6–2
|
2023 |
Роберто Карбальєс Баена[en] |
Александр Мюллер[en] |
4–6, 7–6(7–3), 6–2[1]
|
2022 |
Давід Ґоффен |
Алекс Молчан[en] |
3–6, 6–3, 6–3[2]
|
2021–2020 |
Не проводився через Пандемію коронавірусної хвороби.[3]
|
2019 |
Бенуа Пер[en] |
Пабло Андухар |
6–2, 6–3
|
2018 |
Пабло Андухар |
Кайл Едмунд |
6–2, 6–2
|
2017 |
Борна Чорич |
Філіпп Кольшрайбер |
5–7, 7–6(7–3), 7–5
|
2016 |
Федеріко Дельбоніс[en] |
Борна Чорич |
6–2, 6–4
|
Касабланка
|
2015 |
Мартін Кліжан[en] |
Даніель Хімено-Травер[en] |
6–2, 6–2
|
2014 |
Гільєрмо Гарсія-Лопес |
Марсель Гранольєрс |
5–7, 6–4, 6–3
|
2013 |
Томмі Робредо |
Кевін Андерсон |
7–6(8–6), 4–6, 6–3
|
2012 |
Пабло Андухар |
Альберт Рамос[en] |
6–1, 7–6(7–5)
|
2011 |
Пабло Андухар |
Потіто Стараче |
6–1, 6–2
|
2010 |
Стен Вавринка |
Віктор Генеску |
6–2, 6–3
|
2009 |
Хуан Карлос Ферреро |
Флоран Серра |
6–4, 7–5
|
2008 |
Жиль Сімон |
Жульєн Беннето |
7–5, 6–2
|
2007 |
Поль-Анрі Матьє |
Альберт Монтаньєс |
6–1, 6–1
|
2006 |
Даніеле Браччалі |
Ніколас Массу |
6–1, 6–4
|
2005 |
Маріано Пуерта |
Хуан Монако |
6–4, 6–1
|
2004 |
Сантьяго Вентура Бертомеу |
Домінік Хрбати[en] |
6–3, 1–6, 6–4
|
2003 |
Жюльєн Бутте |
Юнес Ель-Айнауї |
6–2, 2–6, 6–1
|
2002 |
Юнес Ель-Айнауї |
Гільєрмо Каньяс |
3–6, 6–3, 6–2
|
2001 |
Гільєрмо Каньяс |
Томмі Робредо |
7–5, 6–2
|
2000 |
Фернандо Вісенте |
Себастьян Грожан |
6–4, 4–6, 7–6
|
1999 |
Альберто Мартін |
Фернандо Вісенте |
6–3, 6–4
|
1998 |
Андреа Гауденці |
Алекс Калатрава |
6–4, 5–7, 6–4
|
1997 |
Хішам Аразі |
Франко Скілларі |
3–6, 6–1, 6–2
|
1996 |
Томас Карбонелл |
Гільберт Шаллер |
7–5, 1–6, 6–2
|
1995 |
Гільберт Шаллер |
Альберт Коста |
6–4, 6–2
|
1994 |
Ренцо Фурлан |
Карім Аламі |
6–2, 6–2
|
1993 |
Гільєрмо Перес Рольдан |
Юнес Ель-Айнауї |
6–4, 6–3
|
1992 |
Гільєрмо Перес Рольдан |
Херман Лопес[en] |
2–6, 7–5, 6–3
|
1991 |
Н�� проводився
|
1990 |
Томас Мустер |
Гільєрмо Перес Рольдан |
6–1, 6–7, 6–2
|
1989 |
Андрес Висанд[4] |
Марк Куверманс |
3-6, 7–6, 6–0
|
1988 |
Франко Давін[5] |
Хорді Арресе |
6–3, 2-6, 6–4
|
1987 |
Тарік Бонабіль[en][6] |
Франсіско Юніс |
6-2, 7-5
|
1986 |
Девід де Мігель[7] |
Тьєррі Шампйон |
6–2, 6–3
|
1985 |
Роналд Ейдженор[8] |
Ріккі Остертун |
2-6, 6-3, 6-4
|
1984[9] |
Ганс Гільдемайстер[10] |
Блейн Вілленборг |
6–7, 6–2, 6-1
|
Рік
|
Місто
|
Чемпіон
|
Фіналіст
|
Рахунок
|
Марракеш
|
2024
|
Гаррі Геліоваара
Генрі Паттен
|
Александер Ерлер[en]
Лукас Мідлер[en]
|
3–6, 6–4, [10–4]
|
2023 |
Марсело Демолінер[en]
Андреа Вавассорі● |
Александер Ерлер[en]
Лукас Мідлер[en] |
6–4, 3–6, [12–10]
|
2022 |
Рафаель Матос[en] Давід Веґа Ернандес[en] |
Андреа Вавассорі● Ян Зелінський |
6–1, 7–5
|
2021-2020 |
Не проводився через Пандемію коронавірусної хвороби.[3]
|
2019 |
Юрген Мельцер Франко Шкугор[en] |
Матве Мідделкоп[en] Фредерік Нільсен |
6–4, 7–6(8–6)
|
2018 |
Нікола Мектич Александер Пея |
Бенуа Пер[en] Едуар Роже-Васслен |
7–5, 3–6, [10–7]
|
2017 |
Домінік Інглот Мате Павич |
Марсель Гранольєрс Марк Лопес Таррес |
6–4, 2–6, [11–9]
|
2016 |
Гільєрмо Дюран[en]
Максімо Гонсалес[en] |
Марін Драганя[en]
Айсам-уль-Хак Куреші |
6–2, 3–6, [10–6]
|
Касабланка
|
2015 |
Раміз Джунейд
Аділ Шамасдін |
Роган Бопанна
Флорін Мерджа |
3–6, 6–2, [10–7]
|
2014 |
Жан-Жульєн Роєр
Горія Текеу |
Томаш Беднарек
Лукаш Длоуги |
6–2, 6–2
|
2013 |
Юліан Ноул
Філіп Полашек |
Дастін Браун[en]
Крістофер Кас |
6–3, 6–2
|
2012 |
Дастін Браун[en]
Пол Генлі |
Даніеле Браччалі
Фабіо Фоніні |
7–5, 6–3
|
2011 |
Роберт Ліндстедт
Горія Текеу |
Колін Флемінг
Ігор Зеленай |
6–2, 6–1
|
2010 |
Роберт Ліндстедт
Горія Текеу |
Роган Бопанна
Айсам-уль-Хак Куреші |
6–2, 3–6, [10–7]
|
2009 |
Лукаш Кубот
Олівер Марах |
Сімон Аспелін
Пол Генлі |
7–6 (7–4), 3–6, [10–6]
|
2008 |
Альберт Монтаньєс
Сантьяго Вентура Бертомеу |
Джеймс Серретані
Тодд Перрі |
6–1, 6–2
|
2007 |
Джордан Керр
Давід Шкох |
Лукаш Кубот
Олівер Марах |
7–6, 1–6, [10–4]
|
2006 |
Юліан Ноул
Юрген Мельцер |
Міхаель Кольманн
Александер Васке |
6–3, 6–4
|
2005 |
Франтішек Чермак
Леош Фридль |
Мартін Гарсія
Луїс Орна |
6–4, 6–3
|
2004 |
Енцо Артоні
Фернандо Вісенте |
Їв Аллегро
Міхаель Кольманн |
3–6, 6–0, 6–4
|
2003 |
Франтішек Чермак
Леош Фридль |
Девін Бовен
Ешлі Фішер |
6–3, 7–5
|
2002 |
Стівен Гасс
Майлз Вейкфілд |
Мартін Гарсія
Луїс Лобо |
6–4, 6–2
|
2001 |
Майкл Гілл
Джефф Таранго |
Пабло Альбано
Девід Макферсон |
7–6, 6–3
|
2000 |
Арно Клеман
Себастьян Грожан |
Ларс Бургсмюллер
Ендрю Пейнтер |
7–6, 6–4
|
1999 |
Фернандо Мелігені
Жайме Онсінс |
Массімо Ардінгі
Вінченцо Сантопадре |
6–2, 6–3
|
1998 |
Андреа Гауденці
Дієго Наргісо |
Крістіан Бранді
Філіппо Мессорі |
6–4, 7–6
|
1997 |
Жоао Кунья е Сілва
Нуно Маркес |
Карім Аламі
Хішам Аразі |
7–6, 6–2
|
1996 |
Їржі Новак (тенісист)
Давід Рікл |
Томас Карбонелл
Франсіско Ройг |
7–6, 6–3
|
1995 |
Томас Карбонелл
Франсіско Ройг |
Емануел Коуту
Жоао Кунья е Сілва |
6–4, 6–1
|
1994 |
Девід Адамс
Менно Остінг[en] |
Крістіан Бранді
Федеріко Мордеган |
6–3, 6–4
|
1993 |
Майк Бауер
Піт Норвал |
Гірт Дзелде
Горан Прпич |
7–5, 7–6
|
1992 |
Орасіо де ла Пенья
Хорхе Лосано |
Гірт Дзелде
Т. Дж. Міддлтон |
2–6, 6–4, 7–6
|
1991 |
Не проводився
|
1990 |
Тодд Вудбрідж
Саймон Юл |
Паул Гаргейс
Марк Куверманс |
6–3, 6–1
|
1989 |
Ярослав Булант
Ріхард Вогел |
Лібор Пімек
Флорін Сегирчяну |
6–1, 6–3
|
1988 |
Йозеф Чігак
Цирил Сук |
Арно Боеч
Деніс Ланґаскенс |
6–2, 6–0
|
1987 |
Хосе Лопес-Мезо[en]
Альберто Тоус |
Массімо Сієрро
Алессандро де Мінічіс |
7–6, 6–2
|
1986 |
Агустін Морено
Ларрі Скотт[en] |
Торе Мейнеке
Ріккі Остертун |
7–5, 6–2
|
Шаблон:Турніри Grand Prix Hassan II