Nógrád vármegye
Nógrád vármegye | |||
| |||
Közigazgatás | |||
Ország | ![]() | ||
Régió | Észak-Magyarország | ||
Vármegyeszékhely | Salgótarján | ||
Járások száma | 6 | ||
Települések száma | 131 | ||
megyei jogú városok | 1 | ||
egyéb városok | 5 | ||
ISO 3166-2 | HU-NO | ||
Főispán | Szabó Sándor | ||
Népesség | |||
Teljes népesség | 182 459 fő (2022. okt. 1.)[1] | ||
Népsűrűség | 82,6 fő/km² | ||
Földrajzi adatok | |||
Terület | 2544,18 km² | ||
Időzóna | CET, UTC+1 | ||
Térkép | |||
![]() | |||
Nógrád vármegye elhelyezkedése Magyarországon | |||
Nógrád vármegye weboldala | |||
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Nógrád vármegye témájú médiaállományokat. |
Nógrád vármegye, 1950 és 2022 között Nógrád megye, közigazgatási egység Magyarország északi részén. Északról Szlovákia, keletről Borsod-Abaúj-Zemplén vármegye, délkeletről Heves vármegye, délnyugatról pedig Pest vármegye határolja. Székhelye Salgótarján. 2544 km²-nyi területével az ország összterületének mindössze 2,7%-át adja, ezzel a második legkisebb területű vármegye és egyben az ország legkevesebb lakosú és legkevesebb várossal rendelkező megyéje.
A vármegye 1950 előtti történetéről bővebb információ Nógrád vármegye története cikkben található.
Földrajz
[szerkesztés]Domborzat
Területének nagy része hegy- és dombvidék. Északon Szlovákiával határos, természetes határa az Ipoly. Számos hegysége van: nyugaton a Börzsöny, délkeleten a Mátra, keleten a Heves–Borsodi-dombság határolja; északon a Karancs-Medves hegyvidéke teszi változatossá a tájat, míg a vármegye középső részét a Cserhát vonulatai töltik ki, amelyek észak és dél felé fokozatosan ellaposodnak.
A nógrádi táj jellegzetességét a Cserhát halomvidéke adja: vulkanikus eredetű, szétszórt hegycsoportok a köztük elterülő kisebb medencékkel, erdőfoltokkal. A Cserhát hegyei jellemzően nem magasabbak 400–500 méternél, de elég meredekek; a falvak nagyrészt a völgyekben fekszenek. A vármegye kistájai: Ipoly-völgy, Nógrádi-medence, Zagyva-völgy és a Medves-vidék.
A vármegye legmagasabb pontja a Mátrában található, 946 m magas Piszkés-tető, valamint a börzsönyi Csóványos (938 m), amely Pest vármegye határán helyezkedik el. A vármegye legmélyebb pontja az Ipoly mentén található, a szlovák-magyar határnál, Parassapuszta környékén.
Geológia
A terület geológiai felépítése rendkívül változatos: andezit, riolit, bazalt, mészkő, dolomit és még sok egyéb kőzet fellelhető. Egykor jelentős barnakőszéntelepekkel is rendelkezett, napjainkra azonban a bányászat ennek nagy részét felemésztette.
Vízrajz
A vármegye természetes vizekben szegény. Említésre méltó folyók: a Magyarországot és Szlovákiát elválasztó északi határfolyó, az Ipoly, valamint a Zagyva és a Galga.
Tavak:
- Derék-pataki tározó Érsekvadkert
- Nőtincsi-tó
- Diósjenői-tó
- Bánki-tó
- Kétbodonyi-tó
- Berkenyei-tó
- Pusztaszántói-tó
- Tereskei-tó
Élővilág, természetvédelem
A vármegye területének 40,3%-a erdővel borított, ami Magyarország erdeinek 18%-át teszi ki. Így az ország leginkább erdős tájéka. A leggyakoribb fafajták: tölgy, bükk, akác, gyertyán. A Cserhát hegység a nevét a hajdani cserfaerdőkről kapta, ezek mára megritkultak, eltűntek.
A vármegye területének közel 7,5%-a élvez védelmet, ez több mint 18,5 ezer hektárt jelent.
Lásd még: Nógrád vármegye védett természeti értékeinek listája
Jellemző földrajzi pontjai
[szerkesztés]- Szélső települések égtájak szerint:
- a vármegye legészakibb települése Ipolytarnóc (Salgótarjáni járás),
- a vármegye legdélibb települése Kálló (Pásztói járás),
- a vármegye legkeletibb települése Zabar (Salgótarjáni járás),
- a vármegye legnyugatibb települése Hont (Balassagyarmati járás).
Történelme
[szerkesztés]A vármegye az egykori központjáról, Nógrádról, illetve váráról kapta a nevét. Elsőként 1303-ban említik, bár vélhetően Szent István hozta létre. Az első megyeháza 1790-ben épült fel az akkori megyeszékhelyen, Balassagyarmaton. A trianoni békeszerződés után a vármegye az északi részét (területének 42%-át) elveszítette.
1918-tól északi része Csehszlovákia területéhez tartozik. Az 1923-as megyerendezés során a csonka megyét összevonták Hont vármegye Magyarországon maradt részével Nógrád és Hont közigazgatásilag egyelőre egyesített (k.e.e.) vármegye néven. 1938-ban, amikor az I. bécsi döntés alapján mindkét megye nagy része ismét magyar terület lett, Nógrád ismét önállóvá vált. 1945-ben azonban az államterület újbóli megváltozása miatt ismét, immár véglegesen egyesítették a két megyetöredéket Nógrád-Hont néven, és sor került néhány település átcsatolásával a megyehatárok kiigazítására is.
A megye mai határai az 1950-es megyerendezés során alakultak ki. Az egykor Hont megyéhez tartozott települések döntő többségét (az akkori Szobi járást) Pest megyéhez csatolták és további határkiigazításra került sor Heves megye irányában. Egyúttal a megye nevét Nógrádra változtatták és székhelyét Balassagyarmatról Salgótarjánba helyezték.
Közigazgatási beosztás 1950–1990 között
[szerkesztés]Járások 1950–1983 között
[szerkesztés]Nógrád-Hont megyéhez az 1950-es megyerendezés előtt hat járás (Balassagyarmati, Nógrádi – székhelye Rétság volt –, Salgótarjáni, Szécsényi, Sziráki és Szobi) tartozott. A megyerendezéskor elcsatolták Pest megyéhez a Szobi járást, a Sziráki járás pedig megszűnt, illetve beolvadt a Heves megyétől idecsatolt Pásztó székhellyel alakult új Pásztói járásba. Így 1950. február 1-jétől öt járás volt Nógrád megye területén (Balassagyarmati, Nógrádi – székhelye Rétság –, Pásztói, Salgótarjáni és Szécsényi).
Az 1950-es járásrendezés során, június 1-jén a Nógrádi járás elnevezése székhelye után Rétsági járásra változott, így a tanácsrendszer bevezetésekor Nógrád megye öt járása a Balassagyarmati, a Pásztói, a Rétsági, a Salgótarjáni és a Szécsényi volt.
Ezt követően 1983-ig az ötből egy járás szűnt meg, a Szécsényi járást 1978-ban felosztották a Balassagyarmati és a Salgótarjáni járás között. A járások megszűnésekor, 1983 végén tehát a megyéhez négy járás tartozott (Balassagyarmati, Pásztói, Rétsági és Salgótarjáni).
Városok 1950–1983 között
[szerkesztés]Nógrád megyéhez 1950 és 1983 között két város tartozott: a korábbi megyeszékhely, Balassagyarmat és az új megyeszékhely, Salgótarján, melyek jogállása 1950 előtt megyei város volt. 1950 és 1954 között Salgótarján közvetlenül a megyei tanács alá rendelt város volt, Balassagyarmat viszont közvetlenül a járási tanács alá rendelt városként a Balassagyarmati járás része lett. 1954-től mindkét város jogállása járási jogú város, majd 1971-től egyszerűen város volt.
Városkörnyék 1971–1983 között
[szerkesztés]Nógrád megye két városa közül 1983-ig csak Salgótarján körül alakult városkörnyék 1977-ben, melyet 1981-ben kibővítettek. Valamennyi ide beosztott község a Salgótarjáni járáshoz tartozott megelőzően.
Városok és városi jogú nagyközségek 1984–1990 között
[szerkesztés]1984 január 1-jén mind a négy járás (Balassagyarmati, Pásztói, Rétsági és Salgótarjáni) megszűnt. Balassagyarmat városkörnyékközpont lett, akárcsak az egyidejűleg várossá alakult Pásztó, emellett három városi jogú nagyközség is alakult (a korábbi járásszékhely Rétság mellett Bátonyterenye és Szécsény), melyek nagyközségkörnyék-központok lettek. 1989-ig a városi jogú nagyközségek mindegyike városi rangot kapott (Szécsény 1986-ban, Bátonyterenye és Rétság pedig 1989-ben), ezzel 1990-re a megye városainak száma hatra nőtt.
Önkormányzat és közigazgatás
[szerkesztés]![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/63/Megyesz%C3%A9khely_-_N%C3%B3gr%C3%A1d_megye_-_Salg%C3%B3tarj%C3%A1n.jpg/250px-Megyesz%C3%A9khely_-_N%C3%B3gr%C3%A1d_megye_-_Salg%C3%B3tarj%C3%A1n.jpg)
Járások
[szerkesztés]Nógrád megye járásainak főbb adatai a 2013. július 15-ei közigazgatási beosztás szerint az alábbiak:
Sorszám | Járás neve | Székhely | Település | Ebből város | Népesség (2013. január 1.) |
Terület (km²) |
Népsűrűség (fő/km²) |
---|---|---|---|---|---|---|---|
1 | Balassagyarmati járás | Balassagyarmat | 29 |
1 |
39 829 |
532,94 |
75
|
2 | Bátonyterenyei járás | Bátonyterenye | 8 |
1 |
21 590 |
215,45 |
100
|
3 | Pásztói járás | Pásztó | 26 |
1 |
31 497 |
551,56 |
57
|
4 | Rétsági járás | Rétság | 25 |
1 |
23 798 |
435,03 |
55
|
5 | Salgótarjáni járás | Salgótarján | 29 |
1 |
64 504 |
525,23 |
123
|
6 | Szécsényi járás | Szécsény | 14 |
1 |
19 537 |
285,26 |
68
|
Kistérségek
[szerkesztés]Nógrád megye megszűnt kistérségeinek főbb adatai a 2013. július 15-ei beosztás szerint az alábbiak:
Kód | Kistérség neve | Központ | Település | Ebből város | Népesség (2013. január 1.) |
Terület (km²) |
Népsűrűség (fő/km²) |
---|---|---|---|---|---|---|---|
4201 | Balassagyarmati kistérség | Balassagyarmat | 29 |
1 |
39 829 |
532,94 |
75
|
4202 | Bátonyterenyei kistérség | Bátonyterenye | 14 |
1 |
23 857 |
273,64 |
87
|
4203 | Pásztói kistérség | Pásztó | 26 |
1 |
31 497 |
551,56 |
57
|
4204 | Rétsági kistérség | Rétság | 25 |
1 |
23 798 |
435,03 |
55
|
4205 | Salgótarjáni kistérség | Salgótarján | 24 |
1 |
62 678 |
474,62 |
132
|
4206 | Szécsényi kistérség | Szécsény | 13 |
1 |
19 096 |
277,68 |
69
|
Népesség
[szerkesztés]Lakosságszám[2][3] | ||
---|---|---|
Év | Népesség | Átl. vált.(%) |
1870 | 125 522 | — |
1880 | 123 261 | −0,18% |
1890 | 141 314 | 1,37% |
1900 | 159 266 | 1,20% |
1910 | 174 155 | 0,89% |
1920 | 185 217 | 0,62% |
1930 | 200 438 | 0,79% |
1941 | 211 253 | 0,48% |
1949 | 214 757 | 0,21% |
1960 | 235 675 | 0,84% |
1970 | 234 430 | −0,05% |
1980 | 240 251 | 0,25% |
1990 | 227 137 | −0,56% |
2001 | 220 261 | −0,28% |
2011 | 202 427 | −0,84% |
2022 | 182 459 | −0,94% |
Nógrád vármegye lakónépessége 2022. október 1-jén 182 459 fő volt, ami Magyarország össznépességének 1,9%-át tette ki. A 2011-es népszámlálás óta 19 968 fővel csökkent a vármegye lakosság száma. Ebben az évben az egy km²-re jutó lakók száma, átlagosan 72 ember volt. Nógrád vármegye népesség korösszetétele igen kedvezőtlen. 2022-ben a város lakónépességének a 14%-a 14 évnél fiatalabb, míg a 65 éven felülieké 22% volt. 2022-ben a férfiaknál 70,2, a nőknél 77,8 év volt a születéskor várható átlagos élettartam. A legmagasabb befejezett iskolai végzettség szerint az érettségi végzettséggel rendelkezők élnek a legtöbben a városban 48 600 fő, utánuk a következő nagy csoport az általános iskolai végzettséggel rendelkezők 44 178 fővel. 2022-ben a 6 évnél idősebb népesség 79%-nál volt internet elérési lehetősége. A népszámlálás adatai alapján a város lakónépességének 6,4%-a, mintegy 22 626 személy vallotta magát valamely kisebbséghez tartozónak. A kisebbségek közül cigány, szlovák és német nemzetiségűnek vallották magukat a legtöbben.
A 19. század utolsó harmadától Nógrád vármegye lakosságszáma egyenletesen növekedett, egészen az 1960-as évekig. A legtöbben 1980-ban éltek a vármegyében 240 251 fő. A 80-as évektől, egészen napjainkig folyamatosan csökken a vármegye népességszáma, ma már kevesebben laknak a vármegyében, mint 1920-ban.
A 2022-es népszámlálási adatok szerint a magukat vallási közösséghez tartozónak valló Nógrád vármegyeiek túlnyomó többsége római katolikusnak tartja magát. Emellett jelentős egyház a városban még az evangélikus.
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/hu/timeline/06ev4e808s6kuefasbxusgrnvsskmek.png)
Gazdaság
[szerkesztés]Egészen az 1990-es évekig meghatározó volt a térségben a barnakőszén bányászata. Bővebben: Szénbányászat Nógrád megyében. A megye legnagyobb nyereségű cégei a 2006-os adózott eredmény szerint (zárójelben az országos toplistán elfoglalt helyezés)
1. Ursa Salgótarján Zrt. (104), 2. SVT-Wamsler Háztartástechnikai Zrt. (240), 3. ThyssenKrupp Silco-Inox Kft. (350).
Közlekedés
[szerkesztés]Közúti közlekedés
[szerkesztés]Nógrád vármegye területét autópálya nem érinti, a közúthálózat gerincét négy főútvonal alkotja:
- Az elsőrendű 2-es főút észak-dél irányban vezet végig a megye nyugati szélén Vác-Rétság-Parassapuszta között.
- Az elsőrendű 21-es főút a megye keleti szélét érinti, Hatvan-Salgótarján-országhatár útirányon.
- A másodrendű 22-es főút kelet-nyugat irányban vezet keresztül a megyén, Rétság-Balassagyarmat-Salgótarján irányban összekötve a két elsőrendű főutat.
- A másodrendű 23-as főút a megye keleti részét érinti, Bátonyterenye-Eger-Kerecsend útirányon.
A távolsági közúti autóbusz közlekedést és a salgótarjáni, balassagyarmati, bátonyterenyei helyijáratokat a Volánbusz üzemelteti.
Vasúti közlekedés
[szerkesztés]Vasúti közlekedés szempontjából Nógrád vármegye helyzete periferiális. Területén nincs jelentős vasúti fővonal, nincs villamosított vasútvonal, nincs távolsági InterCity vagy gyorsvonati közlekedés, a megyének nincs közvetlen kapcsolata a fővárossal. Az összes vasútvonal egyvágányú, dízeles vontatással üzemel, a pályasebesség nem haladja meg a 80 km/h-t.
A megye vasúthálózata két törzshálózati vonal köré szerveződik, melyet mellékvonalak egészítenek ki.
- A megye legfontosabb vonala a Zagyva völgyében vezető Hatvan–Somoskőújfalu-vasútvonal, amely Salgótarjánt kapcsolja a vasúthálózatba. Trianon előtt kétvágányú fővonalként a MÁV fő kapcsolatát jelentette északi irányba. Azóta jelentőségét nagyrészt elveszítette, napjainkban a nemzetközi határátlépő forgalom is megszűnt Fülek irányában. Órás ütemes menetrend szerinti személyvonati közlekedés jellemző a vonalon.
- Az Aszód–Balassagyarmat–Ipolytarnóc-vasútvonal az egykori megyeszékhely Balassagyarmat közvetlen vasúti kapcsolatát jelenti a miskolci fővonallal. 2012 áprilisában a járatritkítások történtek ezen a vonalon is, így Balassagyarmat is elvesztette közvetlen, Keleti pályaudvarra közlekedő vonatait. A vasútvonal északi része az Ipoly völgyében Szlovákia területén Losoncig folytatódik, azonban a határt átlépő szakaszon a személyforgalom megszűnt.
- A Vác–Balassagyarmat-vasútvonal a megye északnyugati részén, a Börzsöny lábánál illetve az Ipoly völgyében halad. Elsősorban regionális személyforgalmat bonyolít le. A vonalat a trianoni határ szintén elvágta Ipolyság és Hont között, viszont itt a vágányokat is felszedték, jelenleg Drégelypalánknál irányváltással közlekednek a vonatok.
- A megye további két vasúti mellékvonalán Diósjenő és Romhány, valamint Kisterenye és Kál-Kápolna között a vasúti személyszállítás 2007 márciusában megszűnt. Utóbbi vasútvonalnak kiágazó szárnyvonala volt a Mátramindszent–Mátranovák–Homokterenye-vasútvonal, amelyen 1993-ban szűnt meg a személyszállítás, ott napjainkra a vágányokat is elbontották.
Kultúra
[szerkesztés]- Lásd még: a Nógrád vármegyei múzeumok listája cikket
A Zenthe Ferenc Színház az egyetlen állandó színház a megyében,Salgótarjánban található.
Turizmus
[szerkesztés]- Lásd még: a Nógrád vármegye turisztikai látnivalóinak listája és Nógrád vármegye műemlékeinek listája cikkeket
Nógrád vármegye a magyarországi turisztikai régiók közül a Észak-Magyarország régió tartozik, fő vonzerejét a megkapó természeti környezet, a palóc néphagyományok és a számtalan műemlékek és kulturális emlékek jelenti. Ezek közül kiemelkedik a pásztói műemléki városközpont, a szécsényi várnegyed és a hollókői ófalu, amely a világörökség részét képezi. A megyében több mint 350 építmény védett, a többségük épület, kisebb részük szobor, illetve műszaki létesítmény (például híd). A nyilvántartásban 55 műemlék, 251 műemlék jellegű építmény és hét műemléki környezet, védett épületegyüttes szerepel. Nemzetközileg is egyedülálló kiállítóhely a salgótarjáni Földalatti Bányamúzeum és az ipolytarnóci Ősmaradványok Természetvédelmi Terület.
-
A középkori Szent Imre-templom
-
A Forgách-kastély főhomlokzata Szécsény településen
-
A világörökség részét képző hollókői ófalu részlete
-
Panorámakép a Cserhát vonulatairól Hollókő várából szemlélve
-
A Kálvária-hegyen található emlékmű Buják községnél
-
Téli bükkerdőrészlet a Mátrában
-
A 13. századi hollókői vár helyreállított maradványai és természeti közege
-
A Medves-fennsík csúcsán álló Salgó várának romjai
-
Turistaútvonal a Börzsöny hegységben, Diósjenő környékén
Települései
[szerkesztés]Nógrád az ország legkisebb lélekszámú megyéje, kevesebben élnek a megyében, mint Debrecenben. Településszerkezetére jellemzőek az aprófalvak, sokuk lakossága 1000 fő alatti. A települések területi eloszlása egyenletes. A megyében 6 város és 123 község van. Nógrád vármegye az ország legkevesebb várossal rendelkező megyéje. Nagyvárosok nincsenek, Salgótarján az ország második legkevesebb lakosú megyeszékhelye. A városi lakosság aránya kicsi, a megye népességének mindössze 40 százaléka él városokban.
Városok
[szerkesztés](Népesség szerinti sorrendben, a KSH adatai alapján)[4]
Sorsz. | Település | Lakónépesség | Járás |
---|---|---|---|
1. | ![]() |
31 223 fő (2023. jan. 1.)[5] +/-![]() |
Salgótarjáni járás |
2. | ![]() |
14 036 fő (2023. jan. 1.)[6] +/-![]() |
Balassagyarmati járás |
3. | ![]() |
11 284 fő (2023. jan. 1.)[7] +/-![]() |
Bátonyterenyei járás |
4. | ![]() |
8545 fő (2023. jan. 1.)[8] +/-![]() |
Pásztói járás |
5. | ![]() |
5255 fő (2023. jan. 1.)[9] +/-![]() |
Szécsényi járás |
6. | ![]() |
2679 fő (2023. jan. 1.)[10] +/-![]() |
Rétsági járás |
Községek, nagyközségek
[szerkesztés]Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ A népesség adatai településenként (magyar és angol nyelven). Központi Statisztikai Hivatal, 2023. szeptember 26. (Hozzáférés: 2023. október 7.)
- ↑ https://www.ksh.hu/nepszamlalas/tablak_teruleti_12
- ↑ https://nepszamlalas2022.ksh.hu/adatbazis/#/table/WBS003/N4IgFgpghgJiBcBtEAVAogGQPoGUBaWAggCKEogC6ANCAM4CWMECy6ASgKrYDiaA8gFZKNWhADGAF3oB7AHYtUASQCyaLAAU0bRX2LCQAM3oAbCRABOtBKADW9WXHghlUAA4gaEWRPP0IVpFYtLixeQQ9be0cQHAgJDxAANyhjAFd_BQAJDgBmAEYcygBfalYVNU1tXQiQOwcEGLiE5LSMpBAAJgAGDo6E7q68_sGhihKqIOx8IlJyKkj6p1j4mhb0gOQAOTRVXDQADWKKMaKgA=
- ↑ http://portal.ksh.hu/pls/ksh/docs/hun/xftp/idoszaki/regiok/veszpremnep/vesznep0703.pdf
- ↑ Magyarország helységnévtára (magyar és angol nyelven). Központi Statisztikai Hivatal, 2023. október 30. (Hozzáférés: 2023. november 5.)
- ↑ Magyarország helységnévtára (magyar és angol nyelven). Központi Statisztikai Hivatal, 2023. október 30. (Hozzáférés: 2023. november 5.)
- ↑ Magyarország helységnévtára (magyar és angol nyelven). Központi Statisztikai Hivatal, 2023. október 30. (Hozzáférés: 2023. november 5.)
- ↑ Magyarország helységnévtára (magyar és angol nyelven). Központi Statisztikai Hivatal, 2023. október 30. (Hozzáférés: 2023. november 5.)
- ↑ Magyarország helységnévtára (magyar és angol nyelven). Központi Statisztikai Hivatal, 2023. október 30. (Hozzáférés: 2023. november 5.)
- ↑ Magyarország helységnévtára (magyar és angol nyelven). Központi Statisztikai Hivatal, 2023. október 30. (Hozzáférés: 2023. november 5.)
Források
[szerkesztés]- Hivatalos oldal
- Nógrád.net Archiválva 2009. január 26-i dátummal a Wayback Machine-ben
- Startlap linkgyűjtemény
- Régiós szálláskereső
- Képek Nógrád megyéről és Salgótarjánról
- Az 500 legnagyobb nyereségű hazai cég, HVG 2008 01 12.
- http://www.nepszamlalas.hu/hun/egyeb/hnk2007/tablak/load1_2.html[halott link] (2007-es népszámlálás adatai)
- Nógrád megye műemlékei Archiválva 2010. november 15-i dátummal a Wayback Machine-ben
- Nógrádi dombok között a középkor nyomában Archiválva 2020. július 17-i dátummal a Wayback Machine-ben (Evangélikus.hu, 2020)