Federico Franco
Luis Federico Franco Gómez | |
---|---|
![]() Federico Franco v roce 2009 | |
49. prezident Paraguaye | |
Ve funkci: 22. června 2012 – 15. srpna 2013 | |
Viceprezident | Óscar Denis |
Předchůdce | Fernando Lugo |
Nástupce | Horacio Cartes |
viceprezident Paraguaye | |
Ve funkci: 15. srpna 2008 – 22. června 2012 | |
Prezident | Fernando Lugo |
Předchůdce | Francisco Oviedo |
Nástupce | Óscar Denis |
Stranická příslušnost | |
Členství | Authentic Radical Liberal Party |
Narození | 24. července 1962 (62 let) Asunción ![]() |
Choť | Emilia Alfaro |
Děti | čtyři |
Alma mater | Universidad Nacional de Asunción |
Profese | politik a chirurg |
Náboženství | katolicismus |
Ocenění | Národní řád za zásluhy |
Commons | Federico Franco |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Luis Federico Franco Gómez (* 24. července 1962, Asunción ) je paraguayský politik, který byl prezidentem Paraguaye od června 2012 do srpna 2013. Jako člen Autentické radikální liberální strany (ARLS) byl viceprezidentem Fernanda Luga, do úřadu nastoupil v srpnu 2008.[1] Po Lugově impeachmentu senátem dne 22. června 2012 nahradil Luga ve funkci prezidenta,[2] aby dokončil prezidentský mandát do 15. srpna 2013. Franco je povoláním chirurg. Je bratrem Julia Césara Franca, senátora a bývalého předsedy Autentické radikální liberální strany a také bývalého viceprezidenta. Federico Franco je také bývalý předseda ARLS.
Životopis
[editovat | editovat zdroj]Mládí
[editovat | editovat zdroj]Federico Franco se narodil ve městě Asunción 24. července 1962. Dne 20. února 1982 se oženil s Emilií Alfaro, zvolenou poslankyní Paraguaye na období 2008–2013. Je otcem čtyř dětí.
Franco studoval základní školu v Dominikánské republice. Jeho střední vzdělání se konalo v Apoštolské koleji San Jose v Asunciónu.
Pokud jde o terciární úroveň, doufal, že se stane lékařem, a tak vstoupil na Fakultu lékařských věd Národní univerzity v Asunciónu. Po dokončení studia v roce 1986 získal titul chirurg s celkovým průměrem 4,56 až 5,00. Poté získal postgraduální titul v oboru vnitřní lékařství.
Lékařská kariéra
[editovat | editovat zdroj]Rodina Francových vlastní nemocnici ve městě Fernando de la Mora (Sanatorio Franco), kterou vlastní on a jeho bratři. V letech 1991–1992 byl instruktorem lékařské sémiologie. Později byl přednostou nemocnice Národní gardy (1994–1996) a náčelníkem její interny. Byl také primářem lékařské kliniky Národní nemocnice a přednostou kardiologického oddělení nemocnice.
Dne 24. června 1991 se stal členem Paraguayské společnosti vnitřního lékařství a členem výkonného výboru Paraguayské společnosti vnitřního lékařství.
Politická kariéra
[editovat | editovat zdroj]Federico Franco byl v období 2003–2008 guvernérem centrálního oddělení za Autentickou radikální liberální stranu. Strana v roce 2008 diskutovala o tom, zda by měli v prezidentských volbách podpořit Luga nebo s ním sdílet kandidaturu, zvítězila druhá možnost a Franco kandidoval pod Lugem na viceprezidenta. K prezidentovi Lugovi byl později kritický, kvůli správě pozemků a kontroverze o Lugově synovi v roce 2009.[3]
Lugo byl obžalován dne 21. června 2012 a odvolán z funkce o den později. UNASUR vyjádřil obavy, že odstranění Luga se rovnalo státnímu převratu, protože Lugo měl jen dvě hodiny na přípravu obrany.[4] Na protest proti sesazení prezidenta Luga většina zemí UNASUR neuznala Franca novým prezidentem, který o hodinu později složil přísahu.[5][6] Sloužil zbytek Lugova funkčního období, které trvalo do srpna 2013.[7] V roce 2013 mu bylo zakázáno kandidovat na celé funkční období, neboť paraguayská ústava neumožňuje prezidentovi ucházet se o znovuzvolení, i když vykonává částečné funkční období.
Prezidentství
[editovat | editovat zdroj]Jedním z prvních Francových činů bylo nahradit Rubéna Candiu Amarillu ve funkci ministra vnitra Carmelem Caballerem.[8] Franco také rychle obnovil zastavená jednání s Rio Tinto Alcan o hliníkové továrně za 4 miliardy dolarů a schválil prodej geneticky modifikovaných sójových bobů od Monsanta.[9][10]
Svůj poslední den v úřadu prezidenta Franco využil k veřejné omluvě Paraguaye obětím diktátorského režimu Alfreda Stroessnera.[11]
Korupce
[editovat | editovat zdroj]Navzdory své stručnosti a počáteční dobré ekonomické situaci Paraguaye se prezidentské řízení Federica Franca vyznačovalo výrazným nárůstem finančního deficitu země. Po jeho odchodu od moci ho nová vláda obvinila z drancování státních zdrojů prostřednictvím rozsáhlého systému korupce a klientely organizované kolem Liberální strany.[12] Bývalý prezident byl následně odsouzen několika svými politickými spolupracovníky (jeden z nich byl sám odsouzen k 6 letům vězení za korupci) z zpronevěry veřejných peněz.[13] Od roku 2008, kdy nastoupil do vlády, do jejího odchodu z moci v roce 2012 se jeho jmění zvýšilo o téměř 750 %.[14]
Kabinet
[editovat | editovat zdroj]- Ministerstvo zahraničních věcí: José Félix Fernández Estigarribia[15]
- Ministerstvo financí: Manuel Ferreira Brusquetti[16]
- Ministerstvo vnitra: Carmelo Caballero[15]
- Ministerstvo národní obrany: María Liz García de Arnold[15]
- Ministerstvo veřejných prací a komunikací: Enrique Salyn Buzarquis[15]
- Ministerstvo veřejného zdraví a sociální péče: Antonio Arbo[15]
- Ministerstvo zemědělství a chovu dobytka: Enzo Cardozo[15]
- Ministerstvo školství a kultury: Horacio Galeano Perrone[15]
- Ministerstvo spravedlnosti a práce: María Lorena Segovia Azucas[15]
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]V tomto článku byl použit překlad textu z článku Federico Franco na anglické Wikipedii.
- ↑ The Presidency of James A. Garfield, March 4, 1881 – September 19, 1881. 2300 N Street, NW, Suite 800, Washington DC 20037 United States: CQ Press Dostupné online. S. 110–112.
- ↑ Hughes, Paul Michael, (born 16 June 1956), General Manager: BBC Symphony Orchestra, and BBC Symphony Chorus, since 1999; BBC Singers, since 2012. [s.l.]: Oxford University Press Dostupné online.
- ↑ Roberts, Dame Joan (Howard), (27 June 1907–22 June 1990), President, Yooralla Society of Victoria, 1977–78. [s.l.]: Oxford University Press Dostupné online.
- ↑ Klare, Hugh John, (22 June 1916–14 May 2012). [s.l.]: Oxford University Press Dostupné online.
- ↑ Paraguayský prezident Lugo sesazen z funkce. ČT24 [online]. [cit. 2022-06-29]. Dostupné online.
- ↑ Brazílie a Argentina protestují proti sesazení paraguayského prezidenta. ČT24 [online]. [cit. 2022-06-29]. Dostupné online.
- ↑ MÉNDEZ, Fernando Lugo. Inaugural Presidential Speech. [s.l.]: Duke University Press Dostupné online. S. 350–354.
- ↑ LARDONE, Martin. ¿Quién aprende de quién? El Banco Mundial en la reforma del Estado chileno.. Nuevo mundo mundos nuevos. 2008-01-14. Dostupné online [cit. 2022-06-28]. ISSN 1626-0252. DOI 10.4000/nuevomundo.11352.
- ↑ Walsh, Samuel Maurice Cossart, (born 27 Dec. 1949), Chief Executive Officer, Rio Tinto plc, 2013–16. [s.l.]: Oxford University Press Dostupné online.
- ↑ JANUARY. [s.l.]: Cambridge University Press Dostupné online. S. 215–228.
- ↑ ČTK. Paraguayský prezident se omluvil za zločiny diktatury. Deník.cz. 2013-08-15. Dostupné online [cit. 2022-06-29].
- ↑ ROMINA AILÍN, Urios. La construcción de la figura del “loco peligroso” en los medios de comunicación impresos diario El Día y diario Hoy. , . Universidad Nacional de La Plata. . Dostupné online.
- ↑ GÓMEZ COLOMER, Juan Luis. Policía Judicial: a la búsqueda de un modelo adecuado para una lucha eficaz contra el crimen. Cuadernos de derecho penal. 2018-11-01, čís. 19, s. 11–46. Dostupné online [cit. 2022-06-28]. ISSN 2500-526X. DOI 10.22518/20271743.1021.
- ↑ CONDE RODELGO, Víctor. Los últimos 20 años de los Centros Sanitarios en España. Arbor. 2001-10-30, roč. 170, čís. 670, s. 247–275. Dostupné online [cit. 2022-06-28]. ISSN 1988-303X. DOI 10.3989/arbor.2001.i670.923.
- ↑ a b c d e f g h Franco's Counterrevolution. [s.l.]: Cambridge University Press Dostupné online. S. 119–130.
- ↑ IMF. EXTERNAL RELATIONS DEPT. Finanzas y Desarrollo, June 2012. Finance & Development. 2012, roč. 49, čís. 2. Dostupné online [cit. 2022-06-28]. ISSN 0250-7447. DOI 10.5089/9781475504606.022.
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Federico Franco na Wikimedia Commons