נורד סטרים
![]() |
יש לעדכן ערך זה.
| |
יש לעדכן ערך זה. | |
![]() | |
נתיבו של מיזם נורד סטרים | |
סוג |
צינור גז ![]() |
---|---|
מדינות |
רוסיה, גרמניה ![]() |
![]() ![]() |
נורד סטרים (ברוסית: Северный поток) הוא מיזם של צינורות גז טבעי בין רוסיה לגרמניה העובר לאורך קרקעית הים הבלטי. המיזם כולל זוג צינורות היוצא מהעיר ויבורג שברוסיה ומגיע אל לובמין שליד גרייפסוואלד שבגרמניה. ב-8 בנובמבר 2011 החלה אספקת הגז בצינור הראשון של זוג זה, וב-8 באוקטובר 2012 החלה אספקה של הגז בשני הצינורות של זוג זה.
זהו צינור בעל נתיב היצוא הארוך ביותר בעולם – 1,224 ק"מ. הבעלים והמפעיל היא חברת Nord Stream AG, שבעלת המניות העיקרית שלה היא חברת הגז הממשלתית הרוסית גזפרום.
בפרויקט השתתפו רוסיה, גרמניה, הולנד וצרפת; מדינות המעבר של הגז הרוסי והמדינות הבלטיות התנגדו ליישומו של המיזם. מטרת הפרויקט להגדיל את אספקת הגז לשוק האירופי ולצמצם את התלות במדינות המעבר.
במרץ 2006 מונה גרהרד שרדר ליו"ר נורד סטרים. בשנת 2021 הושלמה הנחתו של זוג צינורות נוסף במסלול דומה, נורד סטרים 2.
דליפות הגז
[עריכת קוד מקור | עריכה]ערך מורחב – דליפות הגז בנורד סטרים 2022
לאחר פלישת רוסיה לאוקראינה בפברואר 2022, הטיל האיחוד האירופי סנקציות על רוסיה, במסגרתן הופחתה משמעותית רכישת הגז מרוסיה למערב אירופה. בשל כך, פעילות הצינור הופסקה מספר חודשים לאחר תחילת המלחמה.
ב-26 בספטמבר 2022 אירעה סדרת פיצוצים ודליפות גז בצינורות נורד סטרים ונורד סטרים 2. הדליפות התרחשו בזמן חניכת פרויקט הצינור הבלטי (אנ') להובלת גז טבעי מהים הצפוני דרך דנמרק לפולין. על פי הערכות, דליפות הגז נגרמו מחבלה מכוונת;[1] עם זאת, זהות הגורמים והמניעים מאחורי המתקפה נתונים במחלוקת.
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- נורד סטרים באתר גזפרום
הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ^ Ringstrom, Anna; Jacobsen, Stine (2022-09-27). "Gas leaks in Russian pipelines to Europe stoke sabotage fears". Reuters (באנגלית). נבדק ב-2022-09-27.