מתוך ויקימילון, מיזם רב לשוני ליצירת מילון חופשי שיתופי.
ניתוח דקדוקי
|
כתיב מלא |
צידה
|
הגייה* |
tseda
|
חלק דיבר |
שם־עצם
|
מין |
נקבה
|
שורש |
צ־י־ד
|
דרך תצורה |
משקל קַטְלָה
|
נטיות |
|
- פעולת התפיסה של בעל חיים
- צידתו של הדוב היתה מלאכה קשה.
- לשון המקרא מנת מזון ליוצא לדרך.
- ”וַיֹּאפוּ אֶת-הַבָּצֵק אֲשֶׁר הוֹצִיאוּ מִמִּצְרַיִם עֻגֹת מַצּוֹת כִּי לֹא חָמֵץ כִּי-גֹרְשׁוּ מִמִּצְרַיִם וְלֹא יָכְלוּ לְהִתְמַהְמֵהַּ וְגַם-צֵדָה לֹא-עָשׂוּ לָהֶם.“ (שמות יב, פסוק לט)
- ”עִבְרוּ בְּקֶרֶב הַמַּחֲנֶה וְצַוּוּ אֶת-הָעָם לֵאמֹר הָכִינוּ לָכֶם צֵידָה כִּי בְּעוֹד שְׁלֹשֶׁת יָמִים אַתֶּם עֹבְרִים אֶת-הַיַּרְדֵּן הַזֶּה...“ (יהושע א, פסוק יא)
- ”לֶחֶם אַבִּירִים אָכַל אִישׁ צֵידָה שָׁלַח לָהֶם לָשׂבַע.“ (תהלים עח, פסוק כה)
- שורש צ־י־ד במשמעות תפיסת בעלי חיים מופיעה גם באכדית, ראה בערך ציד.
- תבניות המילה קימות בלשונות שמיות במשמעות ציד, ערבית: صَيْد סַיִ'ד; אכדית: צוֹדֵה ṣuddê - מנת מזון לדרך; סורית: ܙܘܘܕܐ זַוְדָא[1]; ארמית: זַוְדָא[2] [וממנו נגזר מזודה - תיק, שבמקור נועד לצידה, ראה שם בגיזרון].
- hunt
- provision
- ↑ ראה לדוגמא בפשיטתא לבראשית מב,כה; מה,כא.
- ↑ יש לציין שבתרגומים הארמיים (אונקלוס, ירושלמי, יונתן) מופיע תמיד בלשון רבים.