Ștefan Catargiu
Ștefan Catargiu | |
![]() | |
Date personale | |
---|---|
Născut | 1789 ![]() Moldova ![]() |
Decedat | (77 de ani) ![]() România ![]() |
Părinți | Constantin|Apostol Catargiu, steward of Moldavia[*][1] Elisabeta Safta Ruset-Roznoveanu[*][1] ![]() |
Copii | Nicolae Calimachi-Catargiu Alexandru Catargiu[1] ![]() |
Apartenență nobiliară | |
Modifică date / text ![]() |
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/ec/Tombstone_of_%C5%9Etefan_Catargiu.jpg/250px-Tombstone_of_%C5%9Etefan_Catargiu.jpg)
Ștefan Catargiu (n. 1789 – d. 2 septembrie 1866) a fost un boier moldovean, care a îndeplinit funcția de membru al Căimăcămiei de Trei din Principatul Moldovei (1857 - 20 octombrie 1858).
Catargiu era proprietarul moșiei de la Tupilați (astăzi în județul Neamț). În anul 1819 vornicul Catargiu a obținut printr-un hrisov dreptul de a înființa târguri și iarmaroace, aici construindu-se Hanul Ancuței, care va servi și ca stație de poștă.[2]
În anul 1838 era vornic; în 1843 era Ministru al Dreptății (mare logofăt), dovedindu-se un boier loial domnitorului Mihail Sturdza (1834-1849). În anul 1857 devenise un membru foarte activ al ideii de unire.
În perioada 1857 - 20 octombrie 1858 Catargiu a fost membru al Căimăcămiei de Trei (alături de Anastasie Panu și Vasile Sturdza), care administra Moldova. În timpul căimăcămiei a urmărit scopuri ascunse și nepatriotice, dar a întâmpinat rezistența viguroasă a celorlaltor doi membri ai camăicămiei de trei, care i-au zadărnicit planurile. S-a retras din căimăcămie la 20 octombrie 1858, fiind înlocuit de I. A. Cantacuzino.
Acesta a incetat din viata la 2 septembrie 1866 comitand suicid iar in prezent se spune ca fantoma acestuia bantuie Conacul Zarifopol care a fost construit de acesta și a fost înmormântat în curtea Bisericii din satul Tupilați (județul Neamț).
Note
[modificare | modificare sursă]- ^ a b c Genealogics
- ^ „Evenimentul, 8 septembrie 2007 - "Toamnă în cîrciumile Moldovei"”. Arhivat din original la . Accesat în .