Konstantin II. Grški
Constantine II | |||||||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() Konstantin leta 1966 | |||||||||||||||||||||||||||
Helenski kralj | |||||||||||||||||||||||||||
Vladanje | 6. marec 1964 – 1. junij 1973 | ||||||||||||||||||||||||||
Predhodnik | Pavel Grški | ||||||||||||||||||||||||||
Naslednik | Abolicija monarhije | ||||||||||||||||||||||||||
Predsedniki vlade | Georgios Papandreou
Georgios Athanasiadis-Novas Ilias Tsirimokos Stefanos Stefanopoulos Ioannis Paraskevopoulos Panagiotis Kanellopoulos Konstantinos Kollias Georgios Papadopoulos | ||||||||||||||||||||||||||
Naslednik | Pavel, princ prestolonaslednik | ||||||||||||||||||||||||||
Rojstvo | 2. junij 1940[1][2][…] Atene | ||||||||||||||||||||||||||
Smrt | 10. januar 2023[4] (82 let) Atene | ||||||||||||||||||||||||||
Pokop | 16. januar 2023 | ||||||||||||||||||||||||||
Zakonec | Anamarija Danska, 18. september 1964 | ||||||||||||||||||||||||||
Potomci |
| ||||||||||||||||||||||||||
Rodbina | Glücksburžani | ||||||||||||||||||||||||||
Oče | Pavel Grški | ||||||||||||||||||||||||||
Mati | Frederika Hanovrska | ||||||||||||||||||||||||||
Religija | grška pravoslavna cerkev | ||||||||||||||||||||||||||
Vojaška kariera | |||||||||||||||||||||||||||
Pripadnost | Kraljevina Grčija | ||||||||||||||||||||||||||
Rod/ | |||||||||||||||||||||||||||
Čin |
| ||||||||||||||||||||||||||
| |||||||||||||||||||||||||||
Konstantin II. (grško Κωνσταντίνος Β', Konstantínos II.), zadnji grški kralj od 6. marca 1964 do ukinitve grške monarhije 1. junija 1973, * 2. junij 1940, † 10. januar 2023[7]
Konstantin je bil edini sin kralja Pavla in grške kraljice Frederike. Ker je bila njegova družina med drugo svetovno vojno prisiljena v izgnanstvo, je prva leta svojega otroštva preživel v Egiptu in Južni Afriki. V Grčijo se je z družino vrnil leta 1946, ko je v državi potekala grška državljanska vojna. Kralj Jurij II. je umrl leta 1947 in s tem predal krono Konstantinovemu očetu, s čimer je Konstantin postal prestolonaslednik.
Leta 1964 je po smrti svojega očeta, kralja Pavla, postal kralj. Pozneje istega leta se je poročil z dansko princeso Anne-Marie, s katero je imel pet otrok. Čeprav je bil pristop mladega monarha sprva ocenjen kot ugoden, je njegovo vladavino zaznamovala politična nestabilnost, ki je dosegla vrh s pučem polkovnikov 21. aprila 1967. Državni udar je Konstantinu kot voditelju države pustil malo manevrskega prostora, saj ni imel njemu zvestih vojaških sil, na katere bi se lahko zanesel. Le stežka je privolil v imenovanje vojaške hunte pod pogojem, da jo sestavljajo večinoma civilni ministri. 13. decembra 1967 je bil po neuspešnem protidržavnem udaru proti hunti prisiljen pobegniti iz države. Formalno je ostal je vodja države v izgnanstvu, dokler hunta 1. junija 1973 ni odpravila monarhije. Grški republiški referendum je 29. julija 1973 potrdil odpravo. Pojavili so se dvomi v verodostojnost referenduma in o prosti volji ljudi pri izbiri glasu. Zato je bil po ponovni vzpostavitvi demokracije leta 1974 izveden nov referendum. Ta drugi referendum je bil izveden po padcu hunte kot referendum o grški republiki leta 1974 8. decembra 1974 in je potrdil odpravo monarhije in ustanovitev Tretje Helenske republike. Konstantin, ki se ni smel vrniti v Grčijo, da bi se politično udejstvoval,[8] je sprejel rezultate plebiscita.[9] Zaradi vse večjih zdravstvenih težav je umrl 10. januarja 2023.
Konstantin je bil tudi tekmovalni jadralec in olimpijec, na olimpijskih igrah v Rimu leta 1960 v razredu Dragon je skupaj z Odysseusom Eskitzogloujem in Georgeom Zaimisom na jadrnici Nireus osvojil zlato medaljo. Kasneje je deloval v Mednarodnem olimpijskem komiteju.
Sklici
[uredi | uredi kodo]- ↑ 1,0 1,1 Encyclopædia Britannica
- ↑ 2,0 2,1 Brockhaus Enzyklopädie
- ↑ 3,0 3,1 Lundy D. R. The Peerage
- ↑ 4,0 4,1 Λυγερού Ν. Πέθανε ο τέως βασιλιάς Κωνσταντίνος — Πρώτο Θέμα, 2023.
- ↑ [1][neuspešno preverjanje]
- ↑ [2]Predloga:Verification needed
- ↑ »Πέθανε ο τέως βασιλιάς Κωνσταντίνος«. Kathimerini. 10. januar 2023. Arhivirano iz prvotnega spletišča dne 11. januarja 2023. Pridobljeno 10. januarja 2023.
- ↑ Hope, Kevin (november 2011). »Referendum plan faces hurdles«. Financial Times. Arhivirano iz prvotnega spletišča dne 6. januarja 2012. Pridobljeno 19. novembra 2020.
{{navedi novice}}
: Vzdrževanje CS1: samodejni prevod datuma (povezava) - ↑ »Constantine II«, Encyclopædia Britannica Online Academic Edition, 2011, arhivirano iz prvotnega spletišča dne 1. decembra 2011, pridobljeno 12. novembra 2011,
On 1 June 1973, the military regime ruling Greece proclaimed a republic and abolished the Greek monarchy. A referendum on July 29, 1973, confirmed these actions. After the election of a civilian government in November 1974, another referendum on the monarchy was conducted on 8 December. The monarchy was rejected, and Constantine, who had protested the vote of 1973, accepted the result.