Meze
![]() |
Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į patikimus šaltinius. Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c3/Petra_metzes.jpg/200px-Petra_metzes.jpg)
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/07/Baba_Ghanoush.jpg/200px-Baba_Ghanoush.jpg)
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5c/Hummus_from_The_Nile.jpg/200px-Hummus_from_The_Nile.jpg)
Meze (pers. maze (مزه), turk. meze, arab. مَزة, gr. μεζέ) - labai įvairių patiekalų grupė, paplitusi kai kuriose Artimųjų Rytų virtuvėse (esančiose prie Viduržemio jūros, t. y. Levanto virtuvėse, Turkijos virtuvėje, iš dalies Egipto virtuvėje), taip pat pietrytinėje Europoje (Balkanų virtuvėse). Šiuos patiekalus vienija ne panašūs produktai ar gamybos būdas, bet funkcija: tai dažniausiai šalti užkandžiai, valgomi prieš pagrindinį maistą arba kartu su alkoholiniais gėrimais (rakija, raki, araku, ouzo ar vynu).
Jo atitikmenys kitose šalyse būtų ispaniškos virtuvės tapas, skandinaviškas smorgasbordas, korėjietiškas bančan, Kantono virtuvės dim sun, ar lietuviški užkandžiai prie alaus.
Etimologija
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]Pavadinimas kilęs iš persiško žodžio mazīdan, ir reiškia "ragauti". Pavadinimas per turkų kalbą paplito daugybėje kalbų. Tuo atveju, kai meze naudojamas kaip užkandis prieš valgį, arabų šalyse jis žinomas kaip muqabbilat.
Įvairovė
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]Meze yra daugiau valgymo etiketo, maisto kultūros terminas. Meze stalo sudėtis skirtingose šalyse labai įvairuoja, priklausomai nuo gamtinių, kultūrinių sąlygų.
Levanto virtuvėse (Libane, Izraelyje, Jordane, Palestinoje, Sirijoje) labiausiai paplitę meze patiekalai yra Baba ganušas (بابا غنوج, baklažanų salotos), mutabel (متبل, kita baklažanų salotų rūšis), humusas, kibehas (kofta porūšis), avienos ar jautienos dešra, keptas kalafioras, jogurtas, sūris šankliš, muhamara (aitriųjų pipirų padažas), pastirma (vytinta mėsa), tabuleh (تبولة, žalumynų salotos su kruopomis), fatuš (فتوش, salotos su duona), sėjamosios gražgarstės salotos ir kt.
Turkijoje dažniausiai patiekiami vietiniai sūriai, melionas, acili ezme (aitriųjų pipirų pasta), jogurtas, pilaki (ankštiniai ar daržovės, troškinti specialiame padaže), baklažanų salotos, piyaz (svogūnų ir pupelių salotos), caciki (jogurtas su agurkais), dolma, kofta.
Graikijoje dažniausiai patiekiami kepti aštuonkojai, virtas kiaušinis, alyvuogės, keptų daržovių mišiniai, baklažanų salotos, menkės ikrų pasta (taramosalada), saganaki (keptas vietinis sūris), dešrelės, kofta.
Serbijoje ir aplinkinėse šalyse dažniausiai patiekiami sūriai, kaimakas, saliamis, kumpis, kulen, duona, marinuotos daržovės, sudžukas.
Albanijoje meze sudaro sūris, saliamis, prosčiuto kumpis, keptos paprikos, alyvuogės.
Bulgarijoje meze paprastai patiekiama lukanka (aštri dešra), sudžukas, sirene sūris, šopskos salotos.